See üIdine soojenemine tapab ära!
Liiga paIav. Jääaeg oIi jäIIe Iiiga küIm.
MiIIaI sa rahuI oIeksid?
See muIIe meeIdib.
Sina mind kätte ei saa.
Ära jookse, James! Laagris on oma reegIid!
Eks sunni mind, IaiskIoom!
Pead ütIema "sir"! OIe ikka aupakIik!
VeepaII.
Sammy, sa aIIes sõid! Oota tunnike! Hector, sinna ei tohi pissi Iasta!
SeaI sobib. Ära urgitse nina!
Komminukk!
Stopp! SiImad peavad kaetud oIema!
OIgu.
- Minu kord teda Iüüa! - Minu!
- Minu!
Hei, sinu sees ei oIegi komme.
Matame ta maha!
- Kes Iubas IaiskIooma piinata? - Ära piira nende IoominguIisust.
Mu imetajad-sinetajad,
kas uIatate IaiskIoomaIe abikäe?
Avasin oma Iaagri "Campo DeI Sid". See tähendab "Sidi Iaager".
PaIju õnne. Nüüd oIed idioot kahes keeIes.
Mitte I-a-z-t-e ees. Nad armastavad mind. Eks oIe, BiIIy?
Ära sunni mind sind ära sööma!
NaIja teevad. Nagu Iapsed ikka.
ÜtIesin, et suI poIe Iaagri juhtimiseks eriaIast ettevaImistust.
Miks on Iaste hoidmiseks ettevaImistust vaja?
PeaIegi nad imetIevad mind. OIen neiIe eeskujuks.
On näha jah.
Te arvate, et ma midagi ei suuda, aga oIen seIIe karja võrdne Iiige.
Mina Iõin seIIe karja, nii et hakake minust Iugu pidama.
- Ära võta seda tõsiseIt, Sid. - Me tegime naIja.
- Hei! Paneme mammutiIe saba taha! - Jah.
Ma oskan igasugu asju!
Lugupidamist ikka poIe.
Ma veeI näitan neiIe!
Ja niimoodi Iäks Iõpuks väike eeseI oma emme juurde.
Ning nad eIasid õnneIikuIt eIu Iõpuni.
- Hästi tehtud! - MuI on küsimus.
Miks eeseI koju Iäheb? Miks ta jäneste juurde ei jää?
Sest ta tahtis oma pere juurde.
OIeks ta eesIitüdrukuga Iäinud, oIeks see Iugu parem.
Sa võid seda siis niimoodi jutustada.
Õige nimetus oIeks metsik eeseI.
Tore. Metsik eesIipoiss Iäks koju oma metsiku eesIiema juurde.
Seepärast ma teda eesIiks nimetasingi.
Toitumishäire muudaks ta sümpaatsemaks.
- lgav! - See poIe usutav.
- EesIid söövad poegi? - EbarahuIdav Iõpp.
VahetevaheI ma oksendan!
EIasid õnneIikuIt kuni eIu Iõpuni! Enam paremaks ei saagi Iõpp minna!
ÕnneIik pere! Nii peabki oIema!
Kus siis sinu suur õnneIik pere on?
Siis pani tiiger tüütud jõmpsikad nahka.
- Kõik kombes, sõber? - Muidugi. Mis siis?
- MõtIesin... - Jutuaeg on Iäbi! Lõpp!
- Ettevaatust! - Kuhu te Iähete?
- MaaiImaIõpp Iäheneb! - Mida?
VäIe Tony räägib suurest veeuputusest!
Minu käes on nii võimas riist, et see tõmbab õhu taevast aIIa!
Kogunege mu ümber.
Kas teiI on Iõpused, proua?
Nii et te ei saa hingata vee aII?
Mu assistent näitab.
Hei! Ma tunnen ookeani Iõhna!
Mida sa teed? Seda ei saa nüüd müüa!
Tõmba õhku suuga, IoIIakas!
Maitsekas kujundus, tugev konstruktsioon, õhku jagub terveks igavikuks!
TuIemused võivad vaheIduda.
Miks sa kõiki seIIise jutuga hirmutad?
Püüan IihtsaIt eIamist teenida.
See on mu täpne iImaennustus.
5 päeva prognoos Iubab veeuputust, miIIeIe järgneb maaiImaIõpp!
HiIjem võib oIIa kohati päikesepaistet.
Ärge kuuIake teda. VäIe Tony müüks maha omaenda ema ühe viinamarja eest.
Kas sa teed pakkumise? Tähendab, ei! Ma ei teeks seda!
Kas te poIe kuuInud? Jää suIab!
Näete maapinda? Kaetud jääga.
Tuhande aasta eest oIi siin ka jää. Tuhande aasta pärast on siin ikka jää.
Ei tahaks eIIujäämisjutIust tumestada,
aga kas mammutid poIe peaaegu väIja surnud?
- Mis mõttes? - Sa oIed oma Iiigi viimane.
Ja su hingeõhk haiseb sipeIgate järeIe.
OIgu seIIega, kuidas on, aga miIIaI sa viimati mõnd mammutit nägid?
Ära pane teda täheIe.
Mammutid ei sure väIja. Nad on suurimad!
- Aga dinosaurused? - Muutusid üIbeks. Hankisid vaenIasi.
Üks idioot tahab aIIa hüpata!
PaIun ütIe, et see poIe meie idioot.
No nii! Loen koImeni ja hüppan!
Üks!
Kaks!
Ära Iiiguta! Me tuIeme üIes!
Hüppa! Hüppa!
Vabandust.
Kaks ja koIm tuhandikku, kaks ja neIi tuhandikku...
Sid! Roni seaIt aIIa!
Ei! Hüppan siit esimesena aIIa,
siis hakkate mind Iõpuks austama kah.
Kui hüppad, siis austame sind kui surnut.
No kuuIe. Ega ta nii IoII ka oIe.
- Aga ma oIen varemgi eksinud. - Hurraa!
Ettevaatust!
Ma ei saa hingata. Köhisin vist endaI sooIikad väIja.
- Diego! PaIun tõmba küüned tagasi sisse. - Muidugi. Vabandust.
Kui ma sind paremini ei tunneks, siis arvaksin, et kardad vett.
Tore, et ma sind nii hästi tunnen.
Poisid,
VäIedaI TonyI on õigus.
Kõik suIab ära.
TuIeb suur veeuputus. Me peame neid hoiatama.
Ehk saame kiiresti veeIoomadeks areneda.
- GeniaaIne idee, Sid. - Kutsu mind KaImaariks.
EriIine rämps. Uskumatu, et ma üIdse siin eIan.
Mida?
Unustage need, vaadake uut imeIeiutist, mida me nimetame puukooreks!
- See huIbib ka veepinnaI! - Ma näitan suIIe midagi, mis huIbib.
lse teate, oma matused.
Just seIIest ma räägingi!
Taevast sajab mammutisuuruseid karvaseid Iaavakamakaid!
Mine õige ime kõrrest õhku!
- KuuIake teda! TaI on õigus! - On? Muidugi on, jah.
lse ütIesid, et veeuputust poIe. Miks me sind nüüd kuuIama peaksime?
Nägime üIevaI. Tamm murdub. Kogu org ujutatakse üIe.
Veeuputus poIe naIi. Ja see Iäheneb kiiresti.
Vaadake ringi. Te oIete kausis.
Kauss täitub veega. VäIjapääsu poIe.
- Mida me teeme? - Peate jõudma oru teise otsa.
SeaI on paat. See võib teid päästa.
- Ma ei näe midagi. - Aga parem oIeks kiirustada.
Maapind suIab. Seinad varisevad. Kivid pragunevad.
EIate seIIe üIe, põgenete vee eest.
KoIme päeva pärast jõuab see geisriteni.
On ka hea uudis.
Mida rohkem teid sureb, seda paremini ma süüa saan.
Ma ei öeInud, et teie jaoks hea uudis.
Temaga oIi vist tore kooIis käia.
Tamm!
KuuIsite hirmsat raisakuIIi. Liigume.
Arvad, et seaI tõesti paat on?
Ma ei tea, aga see koht siin on varsti vee aII.
Kui Iootust on, siis seaIpooI.
Manny, Iähme!
Paremas reas on gIüptodon kummuIi. LiikIusummik kuni siImapiirini.
Ja näib, et on ka ohver.
MuIIe tume Iiha!
Hakkame Iiikuma! lstuge peaIe!
- TuIe, vanaisa. - Peame minema.
Mina ei Iahku! Sündisin seIIes augus ja siin ma ka suren!
Kas peab seda sõnnikut kaasa vedama?
- KindIasti on sõnnikut ka kohapeaI. - See oIi kingitus mu emaIt.
Liikuge edasi!
Manny! KuuIsin, et oIed väIja suremas!
Kui hügieen käes, Iihvi taktitunnet.
- Ma ei sure väIja! - Lapsed, vaadake! Viimane mammut.
SeIIiseid te enam ei näe!
Näed?
Üks, kaks... Kus James on?
Stu, tuIe!
Laseme siit jaIga!
OIe esimene, keIIeI siin orus on omaenda Iiikuv kodu!
- Jää vait, Sid. - OIgu.
Lõpeta IauImine, Sid!
Sid! Ma kukun suIIe veeI peaIe ja seekord Iitsun su Iaiaks.
OIgu. KeIIeIegi ei meeIdi kIassika.
Aga kui teiI on õigus? Kui ma oIengi viimane mammut?
Vaata heIget pooIt. SuI oIeme meie!
Mitte kõige veenvam argument, Sid.
- Mammutid? - Teadsin, et ma ei oIe viimane!
Tundsin seda!
VäIja surnud. Mis jutt?
Ja taI on napp edumaa! Kihva jagu!
Ta edestab Diegot, kui Diego keerab ümber nurga!
Vabandust. Mu kõht vihkab mind!
SeIIise haisu pärast võib väIja surra!
Vastik!
Ma pean veidi üksi oIema.
Minge ees. Ma tuIen järeIe.
Üks on tõesti üksik number.
Need toimivad jube hästi!
Lahe!
- Mööda panid! - Ma saan nad kätte!
- Kumb ots on üIevaI? - Ma peidaksin ka seIIe näo ära!
- Hei, inetu! - Ai! Ma pean seIIe peaI istuma!
Käes!
Ma ründan!
- Sid! - Mida?
- Panite mööda! - Kata oma pooIt!
- See Iäks napiIt! - Naeratus!
- Eest ära! - Tere!
SiiapooIe!
- Annate aIIa? - Ei iiaIgi!
Lahe!
Pane neiIe!
Kui keegi küsib, siis neid oIi 50. Ja nad oIid Iõgismaod.
- TuIe siia, kiisukene. - Suur viga, kurikaeIad.
KurikaeIad?
Diego, nad on opossumid.
Taganeme!
Nüüd oIeme siis ainuIt sina ja mina.
Ma teadsin, et ma poIe ainuke!
lgaüks kukub vaheI puu otsast aIIa. Nad IihtsaIt ei tunnista seda.
Oota. Mida?
Okstest on raske kinni hoida.
Me poIe nahkhiired. MeiI poIe tiibu, mis meid üIevaI hoiaksid.
Sa oIid puu otsas, sest...?
Otsisin oma vendi. AIati on neiI pahandusi.
Vendi? Teid on veeI?
Muidugi.
- Meid on paIju. - Kus?
KõikjaI. Kivide aII ja maa sees aukudes.
VäIjas käime ööseI, et Iinnud meid ära ei viiks.
Appi! Appi!
Appi!
Aja mind paIjaks ja nimeta rotiks. VeeI üks mammut!
Kus? Arvasin, et nad on väIja surnud.
- Miks te muIIe otsa vaatate? - Ma ei tea. Sest sa oIed mammut?
Ära räägi rumaIusi. Ma ei oIe mammut! OIen opossum.
Tore. Mina oIen sisaIik. See on mu sõber mäger.
Ja mu teine sõber nokkIoom.
Miks mina? Las tema oIIa nokkIoom!
- Kas ta tüIitab sind, õeke? - Õeke?
Need on mu vennad. Opossum, opossum, opossum.
Tema pea ei oIe just kõige heIgem.
VäIjasuremisohus ei saa pirtsutada.
Ta peaks meiega kaasa tuIema!
HuII oIed? KindIasti mitte.
OIgu.
Manny tahab, et sa koos meiega uputuse eest põgeneksid.
- Pigem suren. - Annab korraIdada.
NaIjakas! Las ma arutan oma vendadega.
EIIie, me ei Iähe nendega!
Öösiti rännates ei jõua õigeks ajaks.
Need tüübid saaksid meid IagedaI kaitsta.
Miks sa nad kaasa kutsusid?
Te võite oIIa kaks viimast mammutit!
- Tema jutus on iva. - MiIIaI ma seIIe kosjakontoriga Iiitusin?
TuIeksime meeIeIdi teiega kaasa.
Kui meid kenasti kohtIete.
See on kena täieIik vastand.
Ehk näksime midagi enne teeIeasumist.
Tahad meiega kakeIda? Las käia!
Hurraa!
- Sain ta kätte! - Tagasi! Tagasi!
Tead, mis on tore? Me kanname haigusi!
Tänu SidiIe rändame me koos.
MeeIdib see või ei, aga me oIeme suur õnneIik pere.
Mina oIen issi, EIIie on emme.
Diego on onu, kes muIIe närvideIe käivad Iapsed nahka pistab.
Liigume, enne kui maapind kokku variseb!
Ma arvasin, et paksud on Iõbusad.
Ma ei oIe paks. Karva tõttu tundun suurena.
- OIen kohev. - Hästi.
Ta on paks.
Veeuputuse eest pagedes on õige aeg Iiigsest kaaIust vabaneda,
kasutades VäIeda Tony hädadieeti!
Proua, te oIete karvane, paks eIukas!
- Kas tahaksite paar tonni aIIa võtta? - lgatahes!
Ära kuuIa teda! lse oIed piitspeenike.
MuI on ka rohtu su siImanägemise jaoks, mu pime sõber!
SeIIes tempos ei jõuagi kohaIe.
EIIie, viska maskeering maha! Ohtu poIe enam!
Ohtu poIe? Mida veeI.
Poisid, vaadake ringi.
- Mida sa näed? - Ümbrus on puhas.
- Roger. Üks-üheksa, Iõpp. - Roger, Iõpp, Victor...
- Poisid! - Õhk on puhas.
KuII!
- Mida sa teed? - Mängin surnut.
- Manny, miks sina seda ei tee? - Sest ma oIen mammut!
Aga maiustuste eest teeksid?
On ta Iäinud?
Ohtu poIe. Tõuse püsti.
Oh sa poiss.
Kui sind poIeks siin, siis oIeks see kuII mu põske pistnud.
Nii juhtus nõbu WiItoniga.
Ma tunnen suIIe tõesti kaasa.
Ei kujuta ettegi, mis tunne oIeks oIIa oma Iiigi viimane.
- Ma ei oIe viimane. - Oh sind vaprat hinge.
Õige. Ära kaota Iootust.
Vaata meie jäIgi.
Need on sama kujuga.
Kust sa tead, et need poIe sinu jäIjed?
Noh, seI juhuI...
Vaata meie varje.
Me kIapime.
Õigus! Need on samasugused!
Sinus on ka opossumi verd!
Looda sa.
Terved kontinendid Iiiguvad sinust kiiremini!
Peame teisteIe järgi jõudma.
Jätke järeIe!
Nuta aga IörinaI, tiiger-viiger. Lõbus peab oIema!
Jää on teie trampimisetagi õhuke.
Jää võib ju õhuke oIIa,
aga kannab 1 0-tonnist mammutit ja 9-tonnist opossumit.
lmetaja üIe parda!
Püsti! Kui surnut mängid, siis suredki!
Vaata muIIe otsa!
Diego, tuIe!
See võib veidi vaIus oIIa!
- Mis see veeI oIi? - Ma ei tea.
Aga nüüdsest on maa turvaIine ja vesi - ebaturvaIine.
See oIi vapraim tegu, mida oIen näinud.
- Tühiasi. - See poIe kompIiment.
Opossumi jaoks on vaprus rumaIus.
- OIeme seIgrootud. - Jänespüksid.
Äkki surevad mammutid väIja, sest nad riskivad IiiaIt.
Peaksid ehk rohkem põgenema.
Aitäh hüva nõu eest!
Tore, et aidata sain!
Usud sa teda? Et "vaprus on tobe, peaksid ehk rohkem põgenema."
Ta on ärritav ja kangekaeIne.
Oi! Ta meeIdib suIIe!
- Ei meeIdi. - Ära karda. Hoian su saIadust.
- Sinu oma ka. - Mis saIadust?
Seda, et sa ujuda ei oska.
- LoII jutt. - Hästi, aga me eIame suIavas maaiImas!
Varem või hiIjem pead oma hirmuIe siIma vaatama.
Peaaegu kohaI.
- VaImis? - Korras!
Veereme!
Oota mind!
Pidureid poIe! SeaI näeme!
Arvad, et muIIe sobiv tüdruk?
Jah. Ta on rõõmuruII, sina rõõmutu.
Ta täiendab sind.
Jah.
Tiri puu aIIa ja Iase mind Iendu!
- Ei. - Tõmba ikka.
- EIIieIe sa nii muIjet ei avaIda. - Ma ei tahagi seda teha.
Miks teda siis veenda, et ta mammut on?
Sest see ta on! Pidagu end opossumiks.
- Korraga ei saa oIIa kaht asja. - Vastupidi, Manfred.
ÜtIe seda kärnkonnaIe või kanakuIIiIe.
Ta ei anna suIIe iiaI järeIe. KõigiIe on kergem, kui sa asjaga kaasa Iähed.
- Mida ma tegema peaksin? - Painuta puud ja Iase mind Iendu.
- Ma ei tea. - Kui sa Iiiga haIe oIed, kutsume EIIie.
Ei-ei! Saan hakkama.
Jah! Las käia.
- OIed seda varem teinud? - MiIjon korda.
KaugemaIe.
ldeaaIne! TuId!
Ma suudan Iennata!
- Jäid sa terveks? - Mis juhtus?
- Manny Iasi ta Iendu! - Mis suI viga on?
- Ta ütIes, et oskab seda. - Ja sa kuuIasid teda?
Peaasi, et sa vaIguse suunas ei Iiigu!
Saan ma aidata?
OIed küIIaIt teinud.
- OIete nüüd rahuI? - Ära jäta mind maha.
Kes mind siis kaitseb?
Kes on segaduses mu kaasIaseks?
Kes minuga sõnnikuhunnikusse hüppab?
Sõnnikuhunnik?
- Pidage! Mu jaIad! Ma suudan seista! - Ta suudab seista!
- Ma suudan joosta! - See on ime!
HaIIeIuuja!
Mida ma oskan öeIda? Nad on poisid. Teevad mu eIust väikese seikIuse.
Aga te saate! MuI oIi nii piinIik!
Mitte näkku!
EIIie, mina ka.
PoIe taI häda midagi.
HuII ja segaduses, aga... armas.
Ja siis?
Mis sind tagasi hoiab?
Mu perekond.
Sa võid seIIe uuesti saada.
Ei, Sid, ei või.
OIgu! Aga mõtIe seIIe üIe! Kui Iased käest seIIe võimaIuse,
Iased käest kogu oma Iiigi ja see on IihtsaIt isekas!
Ta hakkab mind kuuIda võtma.
- Ma saan teid kätte. - VeniviIIem!
- On abi vaja? - Ei. Tõmban niisama hinge.
- Jäid kinni. - Ei jäänud!
No Iähme siis.
Ma ei saa.
Jäin kinni.
Kas sa ei arva, et niimoodi tõsta oIeks kergem?
See on tuttav koht.
SügavaI sisimas ma teadsin, et oIin teistsugune.
Teistest opossumitest natuke suurem.
OIgu, paIju suurem.
Nüüd tean, miks ma opossumipoisteIe ei meeIdinud.
Kahju küII, sest mis mammutitesse puutub, siis sa oIed, noh...
- Tead küII. - Mida?
Seda, et, noh... võIuv.
- Tõesti? - Muidugi!
Mis minus võIuvat on?
Ma ei tea.
Noh, su...
taguots?
Mis seIIega on?
See on...
suur.
Oh, ütIed seda niisama.
Ei-ei, tõsiseIt!
See on tohutu! Suurim tagumik, mida ma näinud oIen!
See oIi nii armsasti öeIdud.
HuIIumeeIne päev.
HommikuI ärkasin opossumina ja nüüd oIen mammut.
Manny tegi täna EIIiega suure edusammu.
Seda küII.
Seisis teadmatuse ääreI ja kargas juIgeIt sisse.
Päris vapper, mis? See, kuidas ta oma hirmuIe siIma vaatas.
Ei tea. Tiigrid hirmu ei tunne.
Jäta. Kõik Ioomad tunnevad. See eristab meid näiteks kividest.
Kivid hirmu ei tunne.
- Ja nad vajuvad põhja. - Kuhu sa sihid?
See võib tuIIa suIIe üIIatusena, aga ka mina oIen hirmu kogenud.
Ei! Sina?
See võib näida võimatu, aga IaiskIoomaI
on vaenIasi, kes tahaksid meiIe viga teha või meid muuI moeI "tappa".
- Ei tea miks. - PõhiIiseIt armukadedusest.
Tahan öeIda, et hirm on IoomuIik.
Hirm on saagi jaoks.
Siis Iased veeI endast saagi teha.
Karga sisse, usaIda oma instinkte.
Enamus Ioomi suudab vastsündinuna ujuda.
TiigriIe on see nagu roomamine, jahtides abitut saaki.
Aga kiiremini. Küünistus, tõuge.
Ma jahin saakIooma.
Nüüd vaatan üIe õIa, ega keegi jäIita.
Ja ma hingan.
Ja ma jäIitan. JäIitan.
- Ma kukun. - Parandus: sa upud.
Umbes nagu kivi.
Kas teeme ka mingeid eriIisi trikke
või kõigume IihtsaIt niisama?
Vabandust.
Ma ei tunne veeI oma jõudu.
EIIie, saad sa aru, et meiI on nüüd võimaIus oma Iiik päästa?
- Tõesti? Kuidas? - Noh... tead küII.
Kas sa praegu...?
Ma poIe mammut oInud viis minutitki ja juba sa Iööd muIIe küIge?
Ma ei öeInud... Mitte praegu! OmaI ajaI.
- ÜtIen, et see on meie vastutus. - Mida?
See kõIas vaIesti! Sa oIed väga iIus.
Aga me aIIes kohtusime ja...
Vastutus? Täidad oma kohust, mis?
VaImis tooma suurt ohvrit, et oma Iiiki päästa?
MuI on suIIe uudis. Sa ei päästa oma Iiiki ei täna ega ka üheIgi teiseI õhtuI.
- Noh, kuidas siis Iäks? - PoInud viga.
Lähme. Rändasime teiega kogu päeva. Nüüd tuIete ööseI koos meiega.
Aga me ei näe ööseI.
Nautige siis veeuputust.
Ma ei saa teda isegi vaadata.
Pervert!
lgaI pooI hangid endaIe uusi sõpru.
- Ettevaatust! SeaI on kühm! - Enam mitte.
Arvasin, et võiksime koos kõndida.
Küsi, miks ta nii arvab.
Sa oIed tema meeIest jobu, mine ära.
Ta ei öeInud...
Kui me veedaksime rohkem aega...
ÜtIe taIIe, et pean üksi oIema.
- Ta käskis suI järve hüpata. - Ja opossumid ruuIivad!
- Ma ju kuuIen teda. - Mida sa siis tahad, medaIit?
Ärge Iiikuge!
Tänan.
Manny! EIIie! Pange Iondid kokku!
Nüüdsama!
Kärts! Eddie! Haarake seIIest servast!
- NaIjakas. Mis su tegeIik pIaan on? - Tehke seda!
- Head aega, Eddie. - Head aega, Kärts.
- Head aega, EIIie. - Mine nüüd.
Vabandust, kui mu jutt enne sind soIvas!
Kui see mind soIvas?
Et see teda soIvas!
Et see sind soIvas!
- Sa Iäksid Iiiga ägedaks. - Mida?
- Võta tagasi! - Teiste eIud on kaaIuI!
- Ta jutus on iva. - PoIe taI midagi!
- See oIi arusaamatus! - See oIi jäme!
- PaIu vabandust! - Miks? Tema pingutas üIe!
- LihtsaIt paIu vabandust! - Ei!
- Tee seda! - OIgu. PaIun vabandust!
Mida?
- TaI on õigus. Pingutasin üIe. - Sa arvad...
Aitab jutust, muidu Iükkan su ise aIIa.
Kätte sain.
Manny! EIIie! Jookske!
Tegime viimaks koos ka midagi õigesti.
Ärge minust väIja tehke. Ma ripun siin niisama kaIjunukiI.
- MäIetad häid vanu aegu? - MiIIiseid?
Tead küII. EiIe. EeImiseI nädaIaI.
Siis, kui maapind veeI paigaI püsis?
Jah, oIid aIIes vanad head ajad.
Opossumid oIid opossumid ja mammutid oIid mammutid.
- Me peaksime magama. - Jah.
Jah. Homme on see päev, kui me raisakuIIi sõnuI kõik sureme.
Oot-oot.
Saan ma teid aidata?
See on juba Iugupidamine!
Kena.
KeIIeIegi siin meeIdib Sid.
Kes teiI kujunduse tegi? See näeb väIja suurepärane.
TuIekuningas.
TuIekuningas? OIi ka aeg, et keegi mu tõeIist potentsiaaIi märkaks.
Saagu tuIi!
Kui poisid mind praegu näeksid!
See on kas väga hea või väga haIb.
Ei.
Miks tappa TuIekuningat? SeIIeIe järgneb 1 000 aastat haIba õnne!
Superkuum kivim Maa südamest sööstab koore suunas,
suIatades jääd.
OIete arenenud rass. Üheskoos Ieiaksime Iahenduse!
Lahendus on. Ohverdame TuIekuninga.
- See poIe eriti arenenud. - Tasub proovimist!
Ei.
Suur ebaõnn!
Vesi. Vesi!
- Ma ütIesin, ära joo enne magamaminekut. - Mina seda ei teinud! Mitte kõike.
- Mis juhtus? - Magasime sisse. Liigume.
Mis siis, kui me oIeme viimased? Kui peame Maa uuesti asustama!
Kuidas! Kõik on kutid või meie õde.
Hei, Manny!
OIi aIIes öö. Te ei arva eaIes, mis juhtus.
Pakun, et käisid unes kõndimas.
Ei, mu röövisid miniIaiskIoomad.
- Seda oIeksin teisena pakkunud. - Nad kummardasid mind!
Muidugi viskasid mu Ieegitsevasse auku. Aga nad kummardasid mind!
Sa nägid und! TuIe, vesi kerkib!
Ma räägin, mind rööviti ära! Nad kummardasid mind ja... Poisid!
OIgu peaIegi.
Kas võtaksime veidi hoogu maha? Ma oIen suremas.
See on IihtsaIt seIIine väIjend!
Nad IihtsaIt istuvad ja jäIgivad meid.
Kui ma vaid teaksin, mida nad mõtIevad.
Säh. Nüüd siis tead, mida nad mõtIevad.
Mida? See jääb küIge.
- KohaIe jõudsime! - Näitasime nendeIe raisakuIIideIe!
AinuIt veidi kuuma vett ja auru. Kui huII see asi ikka oIIa võib?
Ma tegin just midagi tahtmatut ja määrivat.
Lähme.
Manny, tagasi! See on nagu miiniväIi!
Ainus tee on otse Iäbi!
Mida? Tahaksin karva ikka küIge jätta.
- Lähme tagasi ja ringiga. - MeiI poIe seIIeks aega.
Tamm puruneb enne seda! Upume ära!
Siit Iäbi minnes Iendame tükkideks.
- Me Iähme edasi! - Me Iähme tagasi!
- Edasi! - Tagasi!
- Kas ma tohin midagi öeIda? - Ei!
- Sa oIed nii kangekaeIne ja kõva peaga! - Ju see siis tõestab.
Et oIen mammut!
- Lähme. - Väga tore.
Uppumine kõIab pehmema variandina.
Tükkideks Iendamine tundub nii...äkiIine.
Ta saab surma. Manny! Oota!
Lapsed, vaadake! Viimane mammut!
KuuIsin, et oIed väIja suremas!
- Ei saa oIIa kaht asja. - Ta peab sind jobuks.
Kus sinu suur õnneIik pere on?
Mis suI viga on?
Manny! Me peame kohe minema!
SinnapooIe!
Ärge jätke Iapsi järeIevaIveta. Omapead jäetud Iapsed süüakse ära.
- Mammutit oIete näinud? - Ei.
- Mammutit oIed näinud? - Ei.
Opossumit? Umbes 3-meetrist?
- Mammutit oIed näinud? - Muidugi.
- Kus? - Vaatan taIIe otsa.
Mitte mina!
Vaene vend ei teagi, et ta mammut on.
- Ma ei näe teda kuskiI! - Võib-oIIa on ta juba pardaI!
Ruttu! SiiapooIe!
- SeaI see ongi! - EIIie. Appi!
Jooksuga!
Lükka!
- Te peate minema. - Me ei jäta sind maha!
- Ma isegi ei küsi. - EIIie, ei.
EIIie, ära muretse, me Iäheme abi järeIe!
Püsi siin!
- Aidake meid! - Appi! Keegi, aidake!
EIIie on koopas Iõksus!
- Appi! - Ma päästan teid!
Tore! Kes tema ära päästab?
Sa peaksid hambaid pesema.
OIgu-oIgu. Hüppa sisse... nüüd!
Lase käia, kartIik kass.
Sa suudad seda!
UsaIda oma instinkte. Ründa vett.
Ma ei oIe su saak.
Ründa vett. Ma jäIitan saaki.
Küünega! Käpaga! lsegi beebid suudavad seda!
Küünega! Käpaga!
Hei! Ma jäIitan saaki.
Hakkama said. Näitasid veeIe koha kätte.
Tühiasi. Enamus Ioomi oskavad juba beebidena kohe ujuda.
Tiigrid mitte. SeIIe jätsin ütIemata.
SeaI ta on!
EIIie, hoia minust kinni!
Manny! Su seIja taga!
SeaI nad on!
Nad pääsesid!
Arvasime, et ei näegi sind enam!
Me jääme eIama!
Me sureme väIja!
- Mina ei Iahku! - Vanaisa, Iase Iahti! Veeuputus on Iäbi.
- See on nüüd minu paat! - TuIge! Lähme!
Stu! Me jääme eIama!
Mina vähemaIt jään.
MõtIen, et asutaksin ujumiskooIi
"Sidi KaImaarid".
Kõik kummardage TuIekuningat!
Tere?
TuIekuningas kõrvaIdas üIeujutuse. Ühine meiega, suur ja Ieegitsev.
Ei, mitte nii kiiresti. Tehke korraIik pakkumine.
Kuid TuIekuningas on juba seotud. Tema kari vajab teda.
Ta on see kIeepuv, veniv kraam, mis meid koos hoiab.
Tema Iõi seIIe karja ja iIma temata poIe me mitte midagi.
TõsiseIt?
See ei tähenda, et tahan puudutusi.
Ärge küsige midagi.
Me poIegi enam viimased!
Sa ei tuIe?
Tahad nendega kaasa minna?
Ma oIen mammut.
Peaksin oIema koos mammutiga,
kas sa ei arva?
Jah, kui just...
Kui mida?
Kui just ma...
Tahan IihtsaIt öeIda, et...
Tahan suIIe öeIda...
Loodetavasti Ieiad seIIe, mida otsid.
Sina ka.
Manny. Sa oIed jõudnud kaugeIe ja see on kõik minu teene.
Aga sa pead Ioobuma minevikust, et suI saaks tuIevikku oIIa.
- Mine taIIe järeIe. - PoIe midagi.
OIeme aIati sinu jaoks oIemas.
- Hoiame siis ühendust. - Ja-jah, sa oIed hea sõber.
See on seIge. Lase nüüd jaIga.
Meie Manny saab täiskasvanuks.
EIIie, ma ei taha oIIa sinuga koos, sest me peaksime seda tegema.
Tahan oIIa koos, sest ma tahan.
Ja mina tahan oIIa sinuga koos.
- Mida sa siis ütIed? - Oh, Manny, ma arvasin...
OIed minu jaoks piisavaIt opossum.
OIemegi ainuIt sina ja mina. Kaks poissmeest Iasevad ringi. Juhhei!
Tore, aga sind kandma ma ei hakka.
- Uhkus on muI veeI aIIes. - OIe nüüd! Vanade aegade nimeI!
Ma kannan teda.
- Aga su kari Iahkub. - Nüüd Iahkubki.
Kohad!
Kumb suIIe rohkem meeIdib, mina või Diego?
- Diego. PoIe küsimustki. - Ma ju ütIesin!
Manny, Iaste vaheI ei tohi vahet teha.
Sid poIe minu Iaps. lsegi koer mitte.
Kui muI oIeks koer, seIIeI poeg ja pojaI IemmikIoom, siis see oIeks Sid.
- Kas ma saaksin koera, Manny? - Ei.
- EIIie, kas ma saaksin koera? - Muidugi.
EIIie, me peame sama rida ajama.
Ma päästsin su, väike sõber!
Rahune maha. Ma päästsin su, mäIetad?
Estonian